![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjWuAFEFbT6HwN1oj9yoE1WfTMNibhUrrfdAO3jRfuCCS8JMrj1t37vkP22l6h0m5houX7uEmCj_RbptwtYxTEFa5bCH33VxBp4lQYz5uLcujTJf1xNXzFbEyi6Ihk4j_NK5-5cm2fEnlJr/s200/reagan7.jpg)
"Turiluranlej"
Fråga inte. Jag har absolut ingen aning om var morgonmusiken kom ifrån. Det var iriskt cowboysväng med distade gitarrer och ett "turiluranlej" på slutet. Nästan rena rama Rednex. Vidrigt, om ni undrar.
-You know there ain't no street like home To make you feel so all alone-
7 kommentarer:
Själv har jag en polares "vänta-medan-signalen-går-fram-låt" i örat. 50 cent. Argh! Slapp vakna med den dock.
Tjusigt foto på Good Ol' Ronnie...;-)
Ankan, det måste gå att söka för det där.
Nenader, visst ser han ut som en snäll och riktigt god människa på bilden. Fast det är inte utan att jag tänker på Costellos Tramp the Dirt Down, som handlar om att han vill stampa på Maggie T:s grav, när man tänker på Ronald. De var liksom ler och långhalm de där två, så det är väl därför.
Har bokat tid för öronspolning.
Vill du fördjupa dig i ämnet så kan du ge dig in i detta träsk:
www.irishcountrymusic.com/
Country är stort som f-n på Den gröna ön.
"Tramp the dirt down" streckspelade jag ett par veckor när den kom ut...
Ronnie var lite korkad. Maggie är bara helt igenom ond.
Little Palaces är min favvo på den Costello-plattan. Jag tror att den handlade om mig.
Skicka en kommentar